YLPEYS JA ENNAKKOLUULO
Lizzy! Jane!
Mitäs tuumaatte? Herra Collins on kosinut Charlotte Lucasia.
Ja hän suostui kosintaan.
Charlotteko?
Kihloissa herra Collinsin kanssa? Mahdotonta.
Takka Rosingsin salissa on toki tuota suurempi.
Sen ulottuvuudet ovat todella ihmeelliset.
Miksi olet yllättynyt, Lizzie-kultaseni?
Etkö saata uskoa, että kukaan nainen hyväksyisi herra Collinsin-
- koska hän ei onnistunut sinun suhteesi?
Enhän minä tarkoittanut...
Olin minä yllättynyt.
Jos herra Collins on onnistunut voittamaan kiintymyksesi-
-olen iloissani molempien puolesta.
Ymmärrän tunteesi.
Tiedätkös, en ole romanttinen. En ole koskaan ollut.
Pyydän vain mukavaa kotia.
Ottaen huomioon herra Collinsin luonteen ja aseman-
- mahdollisuuteni onneen on yhtä suuri kuin useimmilla.
Rakkahin Charlotte...
Elizabeth-serkku, näet edessäsi miehistä onnellisemman.
Jane, se oli nöyryyttävää pelleilyä!
Hän tietää naivansa erään maan suurimmista tomppeleista.
En uskonut hänen pystyvän moiseen.
Nyt et ota huomioon tilanteen ja luonteenlaadun eroja.
Serkkumme ei ole miehistä älykkäin, mutta hän on kunniallinen.
Hän ei ole ilkeä, ja hän on varojensa perusteella tavoittelemisen arvoinen.
Tosiaan! Sinä et ottaisi moista miestä vain mukavuudenhalusta.
En, mutta kaikki eivät ole samanlaisia.
Jane-rakas...
Sinun tuskin täytyy valita-
- mennäkö naimisiin rakkaudesta vai aineellisten seikkojen pohjalta.
Sinunko ehkä täytyy?
- Tämä saapui juuri Netherfieldistä. - Kiitos.
Se on Caroline Bingleyltä.
Hän kirjoittaa...
...että koko seurue on lähtenyt Netherfieldistä Lontooseen.
Eikä heillä ole aikeita palata.
Veljeni Charles kuvitteli ensin hoitavansa asiat parissa päivässä-
- mutta olemme varmoja siitä, ettei niin käy.
Olen vakuuttunut, siitä ettei Charles tule kiirehtimään pois Lontoosta.
En teeskentele kaipaavani mitään Hertfordshireen jäävää-
-paitsi sinun seuraasi, rakas ystävä.
Herra Darcy odottaa malttamattomana nähdäkseen siskonsa.
Olen totta puhuen yhtä innokas tapaamaan hänet jälleen-
- koska uskallan elättää toivoa, että hänestä tulee vielä...
...minun siskoni.
Onko väärin toivoa tapausta, joka sinetöisi niin monen onnen?
Eikö asia ole kyllin selvä?
Caroline uskoo, ettei veljensä piittaa minusta-
- ja varoittaa siitä ystävällisesti. Voiko tästä olla toista mieltä?
Kyllä voi!
Neiti Bingley näkee, että veli on rakastunut-
- ja usuttaa häntä naimaan neiti Darcyn.
Hän haluaa pitää veljensä Lontoossa-
- ja uskotella sinulle, ettei tämä välitä sinusta.
Toden totta, Jane. Sinun täytyy uskoa minua.
Kukaan teidät nähnyt ei voi epäillä hänen tunteitaan.
En saata uskoa, että Caroline erehdyttäisi tahallaan.
Voin vain toivoa, että hän on itse erehtynyt.
Usko noin kaikin mokomin-
- mutta ei hän voi ajaa rakastunutta miestä toisen syliin!
Jos Bingley ei ole palannut rinnallesi kahdessa viikossa-
-se yllättäisi minut suuresti.
Charlottea ei käy kateeksi. Avioitua nyt pappismiehen kanssa.
- Mies lukee Fordycen saarnoja illat. - Ennen maate menoa!
Tuo hirveä kangas sopisi hyvin Marylle.
Katso, Denny ja Carter ovat tuolla.
Ja Wickham! Lizzy varmaan omii hänet taas.
- Totta kai, kun on niin rakastunut. - Taivaan tähden, vaietkaa nyt.
Hyvää päivää, arvon neidit.
Mikä onnekas kohtaaminen. Olimme tulossa etsimään teitä.
Me tulimme tänne etsimään teitä!
Toivoimme näkevämme teidät Netherfieldissä.
Olin pahoillani, kun en päässyt tanssimaan kanssanne.
Vaan kohtalo... Ei, minun on oltava teille avoin.
Päätin, että olisi ollut väärin tulla sinne.
Kun aika läheni, tuntui, ettei kannata tavata Darcya.
Siitä olisi voinut syntyä ikävä kohtaus.
Ymmärrän ja ihailen pitkämielisyyttänne.
Minua ei haittaisi nähdä herra Darcy häpäistävän julkisesti-
- mutta herra Bingleyn talossa... Hänen nöyryytyksensä surettaisi.
- Ja sitä myöten sisarenne. - Niin.
Serkkunne herra Collins kuulemma kihlautui.
Aivan, hyvän ystäväni Charlotte Lucasin kanssa.
Luulin hänen aikeensa suuntautuvan muualle.
Kenties niin, mutta ne muuttivat suuntaa kaikkien mieleisiksi.
Ja helpotukseksi.
Toivon, että jäätte ja nautitte teetä kanssamme.
- Esittelisin teidät vanhemmilleni. - Kiitos.
Denny!
Onpa George Wickham hurmaava. Eikö totta, armaani?
Mitä? Toden totta.
Hän viihdytti meitä kaunopuheisesti tarinoilla vastoinkäymisistään.
Kun moisia tarinoita on käsillä, kuka romaaneja kaipaa?
Uskon, että herra Darcy on todella kohdellut häntä halveksittavasti.
Luulenpa niin, vaikka hän ei ehkä ole sen kovasydämisempi roisto-
- kuin muutkaan rikkaat miehet, jotka saavat aina tahtonsa läpi.
Meidän kaikkien kuuluisi tuumia tarkoin-
- ennen kuin lausumme tuomiota lähimmäisestämme.
Herran tähden!
Herra Wickham -poloa käy kovin sääliksi.
Ja niin komea rykmentin univormussaan!
Muistan ajan, jolloin itsekin olin punatakkien perään.
Ja olen yhä, sisimmässäni.
Eikä tarvitse virnuilla, Lizzy-neiti!
Vaikka herra Wickham on mieltynyt sinuun-
- olet tuskin ansainnut sitä, sen herra Collins -jupakan jälkeen!
Ei siitä kuitenkaan mitään tule. Miespolo!
Jos hänellä olisi kunnon tulot, soisin yhden tytöistäni hänelle.
Vaan mikään ei mene kuten pitäisi.
Ja herra Bingley, josta odotimme niin suuria, on lähtenyt pois iäksi!
Mitä?
Kuulin jälleen Caroline Bingleystä.
Nyt on varmaa, että he jäävät kaupunkiin talveksi.
- En saata uskoa sitä. - Totta se on.
Huojenna mieltäsi, Jane.
Avioliiton ohella tyttö nauttii ajoittaisesta sydänsurusta.
Milloin on sinun vuorosi, Lizzy? Tuskin maltat jäädä Janen jälkeen-
- kun Merytonissa riittää upseereita koko maan neitosten pettymykseksi.
Valitse Wickham. Tuo hauska mies hylkäisi sinut kunnialla.
Kiitos, mutta vähempikin riittää. Kaikilla ei ole Janen hyvää onnea.
Totta, mutta on lohdullista tietää, että kuinka teille käykin-
- hellämielinen äitinne tekee siitä aina suuren numeron.
En tiedä, kuinka meidän kaikkien käy!
Enkä kestä ajatusta Charlotte Lucasista talomme emäntänä!
Joudun väistymään hänen tieltään ja näkemään, kun hän ottaa paikkani.
Älä anna sijaa noin synkille mietteille.
Toivokaamme parempaa käännettä.
Kuvitelkaamme vaikka, että minä elän sinua kauemmin.
Älä murehdi puolestani, Lizzy.
Bingley unohtuu, ja kaikki on kuten ennen.
Saan muistaa hänet...
...rakastettavimpana tuntemanani miehenä.
Siinä kaikki.
Minulla ei ole toiveita eikä pelkoja, enkä voi moittia häntä mistään.
Minulla ei sentään ole sitä tuskaa.
Rakkahin Jane, sinä olet liian hyvä.
Olet lempeä ja epäitsekäs kuin enkeli.
- Älä härnää, Lizzy. - En todellakaan.
Rakastan vain harvoja ihmisiä ja pidän arvossa vielä harvempia.
Mitä enemmän näen maailmaa, sitä tyytymättömämpi siihen olen.
Jane, mitä jos matkustaisit Lontooseen?
Gardinerit varmasti majoittaisivat sinut joulun jälkeen.
- Miksi lähtisin Lontooseen? - Muuten vaan.
Saisit vaihtelua maisemaan ja seuraelämään.
Miksi olette noin myöhässä?
Pelkäsin vaunujen kaatuneen tai joutuneen rosvojen uhriksi!
Pötyä, ehdimme hyvin. Miten voit, Fanny?
Hyvin huonosti, Edward.
Kukaan ei tiedä, kuinka hermojani raastaa. Vaan en koskaan valita.
Niin sitä pitää, Fanny. Hyvä.
- Toitteko lahjoja? - Et ole muuttunut, Lydia.
- Enkö ole kasvanut? - Kaikki paitsi järki.
Sisään nyt, jotta ehditte vaihtaa vaatteita!
Meidät on kutsuttu Philipseille.
Minua ei haluta ravata milloin missäkin iltaisin.
Istuisin mieluimmin kotona ja lepuuttaisin hermoparkojani.
Jane-parka. En toki syytä häntä lainkaan.
Kuka häntä voisi moittia siitä? Hän on herttaisin tyttö maailmassa.
Kerroin tässä kälyllemmekin, että hän teki parhaansa.
Hän olisi ottanut Bingleyn, jos olisi saanut.
Hän teki parhaansa, eikä kukaan voi tehdä enempää.
Vaan oi sisko, kun mietin Lizzyä...
- Se ottaa varmasti koville. - Niin ottaa.
Hän voisi olla nyt Collinsin vaimo!
Se olisi tuonut sinulle lohtua.
Ovelaa väkeä nuo Lucasit. Miettivät vain omaa etuaan.
Teidän tulonne on nyt lohduista suurin.
Ja on hauska kuulla viimeisimmät uutiset naisten hihamuodista.
Saanko esitellä teille herra Wickhamin, täti?
Olette kuulemma kotoisin Derbyshiresta.
Näin on, arvon rouva. Tunnetteko seutua?
Hyvinkin. Vietin onnellisimmat vuoteni Lambtonissa.
Alle 5 mailin päässä Pemberleystä, jossa vartuin!
Pemberleystä! Se on varmasti Derbyshiren komein kartano.
- Jopa koko maailman. - Olemme yhtä mieltä, rouva.
- Tunnetteko perheen? - En lainkaan.
Minulla oli kunnia olla vanhan herra Darcyn suojatti.
Hän oli miehistä parhain. Kunpa olisitte tuntenut hänet.
Ja nelonen päälle! Luoja, voitin taas!
Tanssitaan nyt. Haluan kiihkeästi tanssia.
Mary! Mary, soita Grimstock.
Mainiota, mainiota!
- Oivia neitoja, eikö totta? - Toden totta, sir William.
- Etenkin kaksi vanhinta? - He kaunistaisivat vaikka hovia.
Älkäämme unohtako nuorempia Bennetin neitejä!
Onhan heillä kylliksi raajoja ja ovat kolme Englannin hupsuinta tyttöä.
Milloin matkustatte Kentiin?
Vietämme hääyön Lucas Lodgessa ja lähdemme Hunsfordiin perjantaina.
Kirjoitathan minulle? En varmaan poistu Kentistä aikoihin.
- Haluan kuulla sinusta usein. - Niin käyköön.
Isä ja Maria matkustavat luokseni maaliskuussa. Tulethan sinäkin?
- Olet yhtä tervetullut. - Miten voisin kieltäytyä?
Tulen vain, jos saan nähdä vilauksen Rosings Parkin kuulusta takasta!
- Tuskin voit välttyä siltä! - Charlotte!
Joko kysyit? Lähteekö hän Hunsfordiin kanssamme?
- Lähtee. - Hyvä!
Sitten en pelkää niin lady Catherinea.
Kuka tanssii herra Wickhamin kanssa?
Hänen nimensä on Mary King.
Hän asuu setänsä kanssa Merytonissa.
- Hän ei ole kovin sievä. - Kauneus ei ole ainoa hyve, Maria.
Hän kuulemma peri hiljattain 10000 punnan omaisuuden.
Siinäpä vasta hyve!
Se on kovin vaikeaa.
Sääliksi käy Lizzyä, joka ei ole tätä ansainnut.
Wickham lähti neiti Kingin perään Barnetiin vain tämän rahojen vuoksi.
Kuolisipa joku ja jättäisi minullekin 10000 puntaa.
Kaikki upseerit hullaantuisivat minuun.
Varmasti niin, Kitty-kultaseni.
- Onko hän sinusta sievä? - Ei todellakaan teidän veroisenne.
Lyhyt ja pisamainen. Wickham-parka kärsii varmaan kovasti.
Tammikuun 12. päivä. Rakkahin Lizzy.
Elo Gracechurch Streetillä jatkuu rauhaisan mukavasti.
Täti ja eno ovat kilttejä ja huomaavaisia.
Täältä puutut vain sinä, jotta saisit minut nauramaan itselleni.
Muistathan, että 3 viikkoa sitten, kun tätimme liikkui siellä päin-
- vierailin neiti Bingleyn luona Grosvenor Streetillä.
Halusin innokkaasti tavata Carolinen jälleen.
Uskoin, että hän iloitsi nähdessään minut, vaikka olikin vaisun oloinen.
Sain moitteet, kun en ollut ilmoittanut matkastani.
Omistuista, että molemmat kirjeeni olivat hävinneet.
Perin omituista tosiaan.
Vierailu ei kestänyt kauan, koska he olivat lähdössä ulos.
He lupasivat silti käydä Gracechurch Streetillä parin päivän sisään.
Odotin kotona joka aamu kolmen viikon ajan-
- ja viimeinkin tänään hän saapui.
Tiedän, Lizzy-rakas, ettet pysty ilakoimaan kustannuksellani-
- kun myönnän, että olin erehtynyt neiti Bingleyn ystävyydestä.
Hän teki hyvin selväksi, ettei tavannut minua mielellään.
Kun kysyin hänen veljestään-
- hän teki selväksi, että tämä tietää tulostani-
- mutta on varannut aikansa herra Darcylle siskoineen.
Minun on siis pääteltävä, ettei herra Bingley enää välitä minusta.
Lizzy, tule pian! Denny ja Carter tulivat.
Arvaa, kuka muu? Wickham!
Kuulin, että lähdette Kentiin.
En voinut antaa teidän lähteä käymättä kylässä.
Olen iloinen siitä. Olen kaivannut keskustelujamme.
Minun täytynee onnitella tulevasta kihlauksestanne neiti Kingin kanssa.
- Halveksitte minua varmaan. - En todellakaan.
Minä ymmärrän, toisin kuin nuoremmat sisareni-
- että komeatkin miehet tarvitsevat toimeentulon rumien ohella.
Neiti Bennet...
Toivon teidän uskovan, että... Jos olosuhteet olisivat toisin...
Jos vanha herra Darcy ei olisi saanut poikaa. Aivan.
Elämä on koettelemuksia täynnä, kuten Mary-siskoni muistuttaa päivittäin.
Toivon teille vilpittömästi onnea.
- Olette kovin pitkämielinen. - Kuvittelen olevani.
Jane olisi minusta ylpeä.
Toivon, että me voimme sentään pysyä hyvinä ystävinä.
Olen siitä varma, herra Wickham.
Lizzy, taas huvitusten perässä.
Ei aatostakaan vanhempiesi kärsimykselle poissaollessasi.
Isä tietää, että voisin hyvin luopua tästä huvista.
Charlotte on hauska nähdä jälleen.
Entä serkkusi herra Collins sekä kuulu Catherine de Bourgh?
Ihmisten hullutusten tuntijana sinun luulisi odottavan noita riemuja.
- Tietyistä riemuista vähäkin riittää. - Aivan.
Pidä minut mielessäsi, Lizzy.
Ennen kuin sinä tai Jane palaatte, en kuule täällä järjen sanaa.
Kaipaan sinua kovasti, kultaseni.
No niin, menehän siitä.
Maria, kaikki nuo maat vasemmalla kuuluvat Rosings Parkiin.
Kaikkiko? Lady Catherinen on oltava todella rikas!
Uskonpa niin! Ja suosiota riittää jaettavaksi.
Siskosi on solminut onnekkaan liiton.
Aivan, tuota... Seuraava risteys vienee meidät Hunsfordiin.
Sir William! Maria! Elizabeth-serkku.
On todellinen kunnia toivottaa teidät tervetulleiksi matalaan majaani.
- Parahin sir! - Parahin herra Collins!
On kunnia toivottaa teidät tervetulleeksi pappilaani.
- On ihana nähdä sinut, Elizabeth. - Samoin sinut.
Uskallan kehua, että portaikko on virka-asemalleni sopiva.
Se ei ole liian matala eikä liian jyrkkä.
Hyvin kelvollinen portaikko. Hovissa taasen...
Eihän tämä vedä vertaa Rosingsin portaikoille.
Niitä nimittäin on useita, kukin loistelias omalla tavallaan.
Ja täällä, mikäli Elizabeth-serkkuni sallii...
Tämä on makuuhuoneenne vierailunne aikana.
Uskon, että se on teistä mukava ja kätevä.
- Hyvin miellyttävä huone. - Huomioikaa myös tuo kaappi.
- Mitäs siitä sanotte? - Tuota...
Eikö se olekin käytännöllisyyden ja kätevyyden huippu?
Lady de Bourgh itse ehdotti, että hyllyt asennetaan juuri näin.
Hyllyjä kaapissa. Kuinka hauska ajatus.
Lady on itse ystävällisyys.
Mikään pikkuseikka ei jää häneltä huomaamatta. Eikö niin, rakas?
Hän on hyvin tarkkaavainen naapuri.
Syömme Rosings Parkissa kahdesti viikossa-
-emmekä saa koskaan palata jalan.
Perin anteliasta. Eikö niin, Maria?
Hänen armonsa kutsuu säännöllisesti meille vaununsa.
Siis yhden niistä, sillä hänellä on niitä useita.
Ja nyt, sir William... Halusitte ystävällisesti nähdä puutarhani.
Herra Collins hoitaa puutarhaa itse-
- ja viettää suuren osan päivästä siellä.
- Tuo harraste lienee hyödyksi. - Niin on.
Rohkaisen häntä oleskelemaan puutarhassa mahdollisimman paljon.
Hänen täytyy myös kävellä Rosingsiin liki joka päivä.
- Niin usein? Onko se tarpeen? - Ehkä ei.
Myönnän, että rohkaisen siihenkin.
Käveleminen on hyödyllistä liikuntaa.
Niin tosiaan on.
Kun hän on kotona, hän on useimmiten kirjastossa-
- josta näkee hyvin tielle, kun ladyn vaunut ajavat ohi.
Sinäkö istut mieluiten tässä oleskeluhuoneessa?
Usein saattaa kulua koko päivä niin-
- että olemme viettäneet vain minuutteja toistemme seurassa.
Vain niin.
Kestän yksinäisyyttä valoisin mielin.
Huomaan olevani...
...kovin tyytyväinen tilanteeseeni.
- Charlotte-armas, tule pian! - Mitä nyt, armas?
Lizzy! Lizzy!
Tule ruokasaliin. Siellä odottaa hurja näky! Joutuin nyt!
Katso, Lizzy!
Tuossako kaikki? Luulin sikojen karanneen.
- Vain lady Catherine tyttärineen. - Ei, vaan rouva Jenkinson.
Neiti Anne de Bourgh seuranaan!
Töykeää pakottaa Charlotte ulos tällä säällä.
- Onpa neiti pieni olento. - Minä pidän hänen ulkonäöstään.
Sairaalloinen ja nyrpeä. Hän kelpaa mainiosti.
- Oiva vaimo hänelle. - Kenelle, Lizzy?
Pankaa merkille ikkunat. Niitä on kaikkiaan 64 kappaletta!
Olen kuullut, että pelkkä lasitus maksoi alkujaan yli 600 puntaa!
Se on komea rakennus kauniilla sijainnilla, sir.
Eikä ikkunoita ole yhtään liian vähän.
Älkää turhaan kantako huolta asustanne.
Lady Catherine ei vaadi muilta yhtä ylellistä asua-
- kuin hänellä ja tyttärellään on. Hän ei moiti korutonta asuanne.
Hän haluaa pitää säätyeron näkyvillä.
Kiitos, herra Collins. Sepä lohduttaa suuresti.
Apteekkari palvelee tarpeitanne riittävästi.
Se ei saa olla kukaan muu kuin herra Nicholson.
Suutun suunnattomasti, jos käännytte toisen puoleen.
- Vakuutan, etten tee niin. - Emme todellakaan.
No jaa...
Ystävänne vaikuttaa säädynmukaisen sievältä neidolta, rouva Collins.
Ymmärtääkseni herra Collins perii hänen isänsä tilan.
- Kyllä, arvon rouva, ja minä... - Onko teillä veljiä ja siskoja?
Kyllä, olen viidestä siskosta toinen.
Onko kukaan nuoremmista siskoista seuraelämässä?
- Kyllä, kaikki ovat. - Kaikki?
Mitä? Kaikki viisi yhtä aikaa seurapiireissä?
Nuoremmatkin, ennen kuin vanhemmat ovat avioituneet?
Nuorimmat siskonne lienevät hyvin nuoria.
Kyllä, nuorin ei ole vielä kuuttatoista.
Jaaha...
Onhan hän nuori osallistuakseen seuraelämään-
- mutta minusta olisi kohtuutonta nuoremmille siskoille-
- etteivät he saisi nauttia seurasta ja huveista-
- vain koska vanhemmat siskot eivät ole ehtineet avioon.
Sir William, oletteko samaa mieltä?
- No jaa... - Jopas jotakin!
Kerrotte mielipiteenne itsevarmasti noin nuoreksi ihmiseksi!
Minkä ikäinen olette?
Kun kolme pikkusiskoa on varttuneita, tuskin voin kertoa sitä.
Ei neiti voi olla yli kahdenkymmenen.
Siispä ei ole mitään syytä salailla ikäänne.
En ole vielä täyttänyt 21.
Rouva Collins, lady Metcalf kävi eilen kiittämässä neiti Popesta.
"Lady Catherine, lähetitte luokseni aarteen."
Aivan niin!
Aivan.
On täällä kaunista.
Voisin kiintyä näihin metsiin ja kukkuloihin sinun laillasi.
Lizzy?
Kolmen viikon aikana olemme syöneet Rosings Parkissa jo kuusi kertaa!
- En olisi osannut odottaa moista! - En minäkään.
Armaani! Maria! Elizabeth-serkku!
Herra Darcy on saapunut Rosingsiin serkkunsa eversti Fitzwilliamin kera!
Matlockin jaarlin nuorimmainen! He suovat meille suuren kunnian.
- He tulevat vierailulle! - Milloin, armas?
Ensi tilassa! He tulevat heti kannoillani. Joutukaa!
Tämä johtunee sinusta, Lizzy.
Herra Darcy ei rientäisi näin pian luokseni.
Erehdyt. Hän inhoaa minua yhtä paljon kuin minä häntä.
Joutukaa nyt!
- Hauska tavata viimeinkin. - Viimeinkin, sir?
Olen kuullut teistä paljon, ja olette kehujen veroinen.
Sen voin uskoa. Herra Darcy on ankarin kriitikkoni.
Toivoakseni näemme usein Rosingsissa. Pidän vilkkaasta keskustelusta.
Eikö sitä löydy Rosings Parkista?
Tätini puhuu paljon, mutta vaatii harvoin vastausta.
Ystäväni puhuu tuskin sanaakaan Kentissä, vaikka on eloisa muualla.
Kukaan ei soita tai laula. Neitihän soittaa ja laulaa?
Vähän ja huonosti. En halua herättää odotuksia.
Lienette liian vaatimaton. Kaikki helpotus olisi tervetullutta.
Kertokaa, miksi herra Darcy tuijottaa minua.
Mikä häntä mahtaa harmittaa?
- Toivon, että perheenne voi hyvin. - Kyllä, kiitos.
Siskoni on ollut Lontoossa 3 kuukautta. Ettekö ole tavanneet?
Ei. Sitä iloa minulla ei ole ollut.
- Emme ole ylimpiä ystäviä. - Se on yllätys kuulla.
Miksi? Uskon aina ensivaikutelmiin-
- ja kun herra kerran pahastuu johonkuhun, se on lopullista.
Tapaus on siis toivoton. Eikö totta, eversti Fitzwilliam?
Ette koskaan tule soittamaan hyvin, jos ette harjoittele enemmän.
Saatte käydä Rosingsissa niin usein kuin haluatte-
- soittamassa rouva Jenkinsonin huoneen pianolla.
- Siellä hän ei ole kenenkään tiellä. - Kiitos, armon rouva.
Vain harva tässä maassa nauttii yhtä aidosti musiikista kuin minä.
Tai paremmalla maulla.
Ja jos olisin koskaan opetellut, olisin todella etevä.
Anne samoin.
Yritättekö pelotella minua marssimalla siihen kuuntelemaan?
En suostu hätääntymään.
Rohkeuteni vain kasvaa jokaisen pelotteluyrityksen myötä.
Nautitte suuresti esittäessänne näkemyksiä, jotka eivät ole omianne.
Serkkunne yrittää opettaa teitä olemaan uskomatta puheisiini.
- Ei kovin jalomielistä. - Ei todellakaan, Darcy!
Eikä viisasta, sillä se yllyttää minua kertomaan-
- hänen käytöksestään Hertfordshiressa.
- Se voi järkyttää sukulaisia. - En pelkää teitä.
Mistä syytätte häntä?
Haluan tietää, miten hän käyttäytyy vieraassa seurassa!
Tapasin herra Darcyn ensi kertaa tanssiaisissa-
- jossa hän tanssi vain neljästi, vaikka herroista oli pulaa-
- ja useampi neito oli kavaljeeria vailla.
- Ikävä kertoa. - Voin uskoa!
Pelkäänpä, etten osaa tehdä itseäni tykö ventovieraille.
Kysymmekö häneltä, miksi?
Miksi järkevä ja koulutettu maailmanmies-
- ei osaa tehdä itseään tykö ventovieraille?
Minä...
Minulla ei ole joidenkin kykyä keskustella vaivatta heidän kanssaan.
En minäkään soita niin hyvin kuin haluaisin-
- mutta pidän sitä omana vikanani, koska en ole harjoitellut kylliksi.
Olette täysin oikeassa. Olette käyttänyt aikanne paremmin.
Kukaan soittoanne kuullut ei voisi löytää siitä puutteita.
Kumpikaan meistä ei esiinny vieraille.
Mistä te puhutte? Mitä kerrot neiti Bennetille?
Vaadin saada ottaa osaa keskusteluun.
Tytär on kalpea ja sairaalloinen otus-
-vailla puhelahjoja tai muita kykyjä.
Ikävä parjata naisihmistä, mutta asia on näin.
Herra Darcy kohtelee häntä yhtä välinpitämättömästi kuin muitakin-
- mutta lady Catherine on päättänyt tehdä hänestä vävynsä.
Sille naiselle ei sanota vastaan.
Herra Darcy!
Rouva Collins ja Maria lähtivät kylälle serkkuni kera.
Olen täällä aivan yksin tänä aamuna.
Pyydän anteeksi. En halunnut häiritä rauhaanne.
Kirjoitin vain kirjettä Jane-siskolleni Lontooseen.
Kai herra Bingley sisarineen voivat hyvin Lontoosta lähtiessänne?
Mitä parhaiten, kiitos.
Ymmärtääkseni herra Bingley ei aio palata enää Netherfieldiin.
Hän luultavasti ei oleskele siellä enää juurikaan.
Sitten olisi parempi seudulle, että hän luopuu paikasta kokonaan.
Niin voi hyvinkin käydä hyvän ostotarjouksen tullen.
Tämä vaikuttaa viihtyisältä talolta.
Lady Catherine uskoakseni kohensi sitä paljon herra Collinsia varten.
Lady ei olisi voinut suoda apuaan kiitollisemmalle saajalle.
Herra Collins vaikuttaa onnistuneen vaimon valinnassa.
Toden totta. Tosin liitto on oiva myös Charlottelle.
Hänelle lienee mieleen olla niin vähän matkan päässä perheestä.
Vähän matkan? Liki 50 mailia!
Hyvää tietä se on hyvin helppo taittaa.
Etäisyys on suhteellista.
Nainen voi asua liiankin lähellä perhettään.
Juuri niin.
Te kai ette haluaisi aina asua Longbournin lähellä.
En enää vie aikaanne.
Välittäkää terveiseni rouva Collinsille sisarineen.
Älkää vaivautuko.
- Neiti Bennet! - Eversti Fitzwilliam.
Teen jokavuotista kierrostani. Käymmekö yhdessä?
Se olisi ilo.
Tunnetteko herra Bingleyn sisarineen?
Jonkin verran. Bingley on miellyttävä herrasmies.
- Hän on Darcyn hyvä ystävä. - Aivan.
Herra Darcy on tavattoman suopea ja huolehtivainen häntä kohtaan.
Huolehtivainen tosiaan.
Ymmärtääkseni hän onnittelee itseään siitä-
- että on hiljattain säästänyt Bingleyn epäviisaalta avioliitolta.
Kertoiko herra Darcy syyn, miksi sekaantui asiaan?
Ymmärtääkseni moni asia puhui neitoa vastaan.
Kuka hän oli sen ratkaisemaan?
Pidättekö hänen väliintuloaan tungetteluna?
Mikä oikeus herra Darcylla on päättää ystävänsä onnesta?
Mutta kuten sanotte, emme tunne yksityiskohtia.
- Kenties pelissä ei ollut tunteita. - Kenties ei.
Jos olisi ollut, se himmentäisi serkkuni riemuvoittoa suuresti.
- Voitteko huonosti? - Päätäni alkoi äkkiä särkeä.
Kenties olen kävellyt tänään liikaa.
Menkäämme oikotietä takaisin.
Oletko varma, Lizzy? Voin jäädä tänne ladyn tuohtumuksen uhallakin.
- Charlotte-rakas, harkitse vielä... - Selviän mainiosti.
Tämä on vain päänsärkyä. Se kaikkoaa nopeammin omassa rauhassa.
Olen varma, että kun lady Catherine kuulee olosuhteet, hän ei tuohdu.
- Hän on niin kristillisen armelias... - Rakas, katso kelloa!
Mikset aiemmin sanonut?
Hänen armonsa on lukemattomia kertoja tähdentänyt täsmällisyyttä...
Suokaa anteeksi. Toivon, että voitte paremmin.
Kyllä voin, kiitos.
Istuutukaa toki.
Turhaan olen kamppaillut, mutta siitä ei tule mitään.
En voi tukahduttaa tunteitani.
Sallikaa minun kertoa, kuinka palavasti ihailen ja rakastan teitä.
Julistaessani näin tiedän-
- että uhmaan paitsi perheeni ja ystävieni toiveita-
- myös omaa arvostelukykyäni.
Epäsuhta perheidemme välillä merkitsee-
- että välisemme liitto on perin moitittava.
Järjen miehenä olen samalla kannalla, mutta en mahda asialle mitään.
Liki tuttavuudemme ensi hetkistä lähtien olen tuntenut teitä kohtaan-
-kiihkeää ihailua ja arvonantoa.
Se on vaientanut järkeni vastalauseet-
- ja anelen teitä mitä kuumeisimmin päästämään minut tuskistani-
-ja suostumaan vaimokseni.
Näissä tapauksissa tapana lienee ilmaista kiitollisuutta.
Minä en voi sitä tehdä.
En ole koskaan pyytänyt arvonantoanne ja olette suonut sen vastahakoisesti.
Pahoittelen, jos olen tuottanut tuskaa-
- mutta se oli tahatonta ja toivoakseni lyhytaikaista.
Muutako vastausta en tule saamaan?
Ihmettelen, miksi minut torjutaan noin epäkohteliaasti.
Ja minä ihmettelen, miksi halusitte selvästi loukata minua kertomalla-
- että pidätte minusta tahtonne, järkenne ja luonteenne vastaisesti.
Eikö se ole syy epäkohteliaisuudelle, mikäli sitä olin?
Minulla on runsaasti syitä ajatella teitä pahalla.
Voisinko mitenkään suostua vaimoksi miehelle-
- joka on pilannut rakkaan siskoni onnen?
Kiistättekö tehneenne sen?
En aio kiistää sitä.
Tein kaikkeni erottaakseni ystäväni ja siskonne-
-ja iloitsen onnistumisestani.
Olin lempeämpi häntä kohtaan kuin itseäni.
Vastenmielisyyteni ei ole peräisin yksinomaan siitä.
Se syntyi jo kauan ennen sitä, kun kuulin herra Wickhamin kertomuksen.
Kuinka puolustatte itseänne?
Olettepa kiinnostunut sen herran asioista.
Hänen epäonnestaan kuullut kiinnostuu pakostakin.
Epäonnesta... Häntä on tosiaan kohdannut suuri epäonni!
Teidän toimestanne!
Olette ajanut hänet köyhyyteen-
- ja suhtaudutte silti hänen ahdinkoonsa halveksien!
Tuotako mieltä te olette minusta?
Noin arvioituna puutteeni ovat toden totta painavat.
Kenties ne olisi voitu sivuuttaa-
- jos ylpeyttänne ei olisi loukannut, kun tunnustin rehellisesti epäilyt-
- jotka estivät pitkään vakavat aikeeni.
Jos olisin salannut kamppailuni ja imarrellut teitä.
Minä kammoan kaikenlaista teeskentelyä.
En häpeä tunteitani. Ne olivat luonnollisia ja oikeutettuja.
Pitäisikö iloita perheenne alhaisemmasta asemasta?
Onnitella itseäni toivoessani sukulaisia-
- jotka ovat selvästi oman säätyni alapuolella?
Erehdytte, herra Darcy.
Säästitte minut vain myötätunnolta, jota olisin tuntenut kieltäytyessäni-
- jos olisitte käyttäytynyt herrasmiehen lailla.
Ette olisi voinut esittää kosintaanne millään lailla-
- mikä olisi saanut minut suostumaan.
Jo alusta alkaen tapanne ovat saaneet minut uskomaan-
- että olette kopea, itserakas ja halveksutte muiden tunteita.
Alle kuukauden jälkeen tiesin-
- että olette viimeinen mies, jonka vaimoksi suostuisin!
Olette sanonut kylliksi. Ymmärrän tunteenne täysin.
Enää voin vain hävetä omiani.
Suokaa anteeksi, että vein aikaanne.
Toivotan teille mitä parhainta terveyttä ja onnea.
Suomennos: Liina Härkönen www.sdimedia.com